Översättning: Karl Hårding
Synk: stoffinho17
www.SweSUB.nu - För mer texter
-Var vill du äta? -Det gör detsamma.
-Ska vi äta laxbullar? -Det var ju själva fan...
Stoppa kriget! Stoppa kriget!
-Vad vill vi ha? -Fred!
-När vill vi ha det? -Nu!
Fred! Nu!
Rövhål.
Kom nu.
Vi vill inte ha nåt jävla krig!
Kom.
Tate Scott kan visst bli sheriff om Orval Allan går i pension.
Jäkla Scott... De är nordstatare hela bunten.
De har Cincinnatiblod i ådrorna. De är från Ohio.
Vår sheriff ska komma härifrån, om ni frågar mig.
-De har bott här i mer än 40 år, Jim. -Skit samma, han är ändå nordstatare.
Dessutom flinar han som en fikus.
Det är upplopp där ute, Jim.
Polisen har gripit ett gäng hippies och din grabb var visst deras ledare.
-Behandlar ni klanen likadant? -Klanen släpper inte in pundare som ni.
Vad i Herrens namn är det frågan om?
Upp med dig! Kom nu.
Vad fan tror du att du sysslar med?
Du skämmer ut mig, din oamerikanske lymmel!
-Skitsnack, pappa. -Det är inte skitsnack!
Värst vad modig du är, som slår mig när jag har handklovar.
När du får händerna fria ska jag klå upp dig rejält! Jag har fått nog!
Nu beter du dig som folk där på häktet, så löser jag ut dig.
Sen ska jag göra folk av dig, om det nu går.
Du är en patetisk gubbe. Jag kan lösa ut mig själv.
-Gå du din väg, så går jag min. -Då kan du gå raka vägen till finkan.
För bort honom!
Sätt honom i häktet, bara. Jävla typer.
Hej på dig, vännen!
Får ni nån mat av pappa?
-Vad händer, Jimbo? -Fan vet.
-Var är pappa? -Fan vet. Han körde iväg med bilen.
Han har varit konstig på sistone, som alla andra i den här familjen.
Skip...
Dressingen är blandad nu.
Om du ska vara uppe hela nätterna får du sänka radion.
Jag lyssnade på underjordisk musik, som Carroll har tipsat om.
Väldigt annorlunda musik.
Programmet börjar först vid midnatt, så det blir ju lite sent.
Det lät inte underjordiskt, snarare som att det var i samma rum som jag.
Carroll säger att det gör en mer öppensinnad.
Det betyder att han tar LSD.
Jäkla Carroll...
Det sista vi behöver i den här stan är hippies.
Slödder som vältrar sig i sin egen lort.
Carroll säger att vi inte har i Vietnam att göra.
Det är lätt för honom att säga, som slipper slåss.
Nån måste slåss mot de jävlarna.
Carroll har faktiskt slagits, Jimbo.
Vad menar du med det, Skip?
Farbror Carroll säger att han slåss för frihet.
Håll tyst!
-På ett fredligt sätt. -Håll tyst.
Du är 50 år, har inte flyttat hemifrån och kör sportbil som en annan spoling.
Du har inget liv och inget jobb-
-och du ränner efter vartenda fnask som vill se åt dig.
Du är snart 50 och bor ju också här, pappa.
-Sa inte jag åt dig att hålla tyst? -Lugna ner dig.
Jag är åtminstone ingen knäppgök som ni båda.
Du kan väl flytta hem till honom, så kan ni demonstrera mot kriget ihop.
Om nordstataren Tate Scott blir sheriff så är det kört.
Då får vi äta chiligryta med kanel, som i Cincinnati.
Ni har telefon, mr Caldwell.
Hälsa att jag äter kvällsmat och ringer sen.
-De ringer ända från England. -Varifrån, sa du?
England.
England?
England...
Hallå?
-Mr James Caldwell? -Ja, det här är Jim Caldwell.
Mitt namn är Phillip Bedford.
Jaha...
-Det var Phillip Bedford, kräkets son. -Vad ville han?
Er mamma dog i dag, i cancer.
Hon ville begravas här, så de tar hit henne.
-Vilka då? -Det där engelska kräket och hans barn.
De är inte välkomna här.
Det tilltalar inte mig heller, men vi får bita ihop.
Hon förtjänar att begravas hos de sina, oavsett vad hon har gjort.
Så...
Jag tror att...
Begravningen blir på lördag.
Säg det till era bröder, så ringer jag till er syster.
Herren förbarme sig.
Stackars miss Naomi, som skulle dö så långt bort.
Jag träffade henne bara en gång, som barn.
Det var en öppensinnad kvinna.
Varför lämnade hon mr Caldwell?
Nog för att jag håller av Jim Caldwell, men särskilt romantisk är han inte.
Miss Naomi ville resa och se nya saker, men det ville inte han veta av-
-så till slut gav hon sig av på egen hand.
Hon träffade en karl där borta.
Hon for tillbaka hit och skilde sig från mr Caldwell-
-och sen for hon dit igen och gifte sig med mr Bedford.
Han trodde att hon skulle komma tillbaka en vacker dag.
Men inte på det här viset.
JD... Jag har blivit av med lite jordgubbsmeskalin.
Det har inte råkat hamna i din skalle?
Det tror jag nog. Jag har massor av sköna grejer i min skalle.
Nästa gång kan du väl fråga först?
-Vad är det, gumman? -Kolla där.
Okej...
Tjänare. Hur är läget?
Är allt som det ska?
Var det den 4 juli i fjol som mamma hälsade på oss sist?
Nej, det var för sex-sju år sen, när moster Mary Beth hade dött.
Du fick den där skotska mössan av henne.
Mamma är död, Carroll.
De ringde från England.
Det kommer att stå Bedford på gravstenen.
Ja...
Har du nån medicin?
Ja, visst har jag det.
-Hur känns det, far? -Det känns bra, sluta fråga nu.
-Vilken dåre! -En vacker dag går det illa, Neal.
lnnan det går illa kan jag väl få en öl?
-Här får du, pappa. -Tack, gumman.
Som om det behövdes.
Finns det fler?
Det här ser ju bra ut.
Stanna här, så går jag in och checkar in.
-Hej. -Vad kan jag hjälpa till med?
Jag har bokat rum. Bedford.
Vi har en singelolycka på väg 271, förmodligen med dödlig utgång.
Ska vi köra förbi och kika på bilvraket på vägen?
-Jag är skitnödig, farfar. -Du får skita sen.
-Här kommer Jim Caldwell. -Som alltid när nån krockar.
Rika har inget bättre för sig.
-Tjänare, Jim! -Vad är det som har hänt, Pick?
Han verkar ha missat kurvan-
-och kört rätt in i milstolpen där.
Han är död. Nu väntar vi bara på att coronern ska äta klart.
De funderar på hur de ska kunna bända loss honom.
Om vi tar oss in där...
-Vi kan få loss foten från andra sidan. -Vi behöver nån som är mindre.
Vänta lite, låt mig se efter.
Han ser ut att ha brutit nacken.
Han märkte det nog inte ens. Han är mer död än Woodrow Wilson.
Det är faktiskt bråttom, farfar.
Skit ute i skogen, jag försöker få rätsida på det här.
Han skulle väl till ett fnask nånstans-
-och råkade fastna med blicken på träden för länge.
För en liten stund sen satt en levande själ i bilen här.
Nu ligger han där som en livlös trasdocka-
-och vi står här och undrar varför han inte svängde.
-Skriv in dig på college nästa termin. -Jag vill inte plugga, pappa.
Om man pluggar slipper man bli inkallad.
Hallå? Hej, Donna! När kom du hem?
-Kom hit och ät med oss! -Nej, pappa vill inte ha mig där.
Jag blev gripen. Jag kan berätta mer sen.
-Kom hit nu. -Som du vill. Vi ses.
Det var din faster Donna, de vill att vi äter med dem.
-Måste jag följa med? -Ja, det måste du.
Skip... Vakna, Skip.
Jäklar! Varför inte bara passa på...
-Mår du bra? -Ja, jag mår bra.
Vi ska dit och äta, så gör dig i ordning.
Vi sätter nog försäljningsrekord i år igen, men det gör vi ju alltid.
l fjol såg det mörkt ut, men sen tog det fart.
-Det var Phillip Bedford. -Vad ville han?
De bor på Pines Motel och kommer hit på middag.
Vad är det du säger? Bjöd du hit de jävlarna?
Han tog din mamma ifrån dig, Donna!
-Lägg dig inte i det här, Neal. -Vad pratar ni om?
Donna bjöd hit engelsmännen, men nu ska hon ringa och ta tillbaka det.
Mamma är död, och hon hade en annan familj. Allt handlar inte om dig.
-Nej, för allt handlar väl om dig? -Gå och knyppla, Vicky.
Det var dumt gjort av Donna, men nu är det som det är.
Det är svårt att tro att jag ska träffa honom till slut.
Jag är rosenrasande, Phillip. Du har försatt mig i en omöjlig sits.
Ska vi verkligen hem till karln?
Det kom oväntat och jag kunde inte med att tacka nej.
-Jag avskyr bortförklaringar. -Det var ingen bortförklaring.
Tänk om han ger sig på mig.
Naomi berättade hemska saker om humörsvängningar och våldsamheter.
Hur har ni det med ohyra här inne? Jag har ett enormt kryp på toan.
Vi har blivit bjudna på middag hos Caldwell.
Jag undrar om jag har kläder som passar till en landsortsmiddag här.
Det är outhärdligt varmt. Det känns som att simma i sirap.
-Ska vi sitta här hela dagen? -Kan vi inte gå och bada eller nåt?
Vänta tills Carroll och Mickey kommer. Carroll brukar alltid vilja bada.
-Hej på er. -Hej, gubben.
De är här.
Det är ju precis som i Borta med vinden!
Hejsan! Är det du som är Phillip?
-Ja. Donna? -Det stämmer.
Det här är min bror Skip. - Fasen, vad han var stilig.
-Var det svårt att hitta hit? -Nej då, inte alls.
Kom in och hälsa på alla!
Hej på er.
Stig på.
Det här är Jimbo och hans fru Vicky, min man Neal, och Autumn och April.
-Jimbos son Alan borde vara här. -Han är min son också.
Det var mig han kom ut från.
Jag heter Phillip och det här är min far Kingsley och min syster Camilla.
Vart tog pappa vägen?
Här kommer pappa, Jim senior.
Det här är Kingsley, pappa. Mr Bedford, menar jag.
-Hur står det till, mr Caldwell? -Det är bara bra.
Jaha...
Vilket fint hus ni har.
Hej på er!
Det här är min bror Carroll och hans son Mickey.
Trevligt att råkas.
Det var en bild på dig i tidningen, en stor bild på förstasidan.
-Visst var det Phillip? -Ja, och du är Donnas man Neal.
Neal Baron, Donnas man.
Hon är dotter till Jim och miss Caldwell.
Eller Bedford, hette hon visst.
Det var tragiskt, men hon har det bättre nu.
Bättre än i England, i alla fall. Jag skämtar bara!
Fast nog har ni det eländigt?
Jag var där i affärer en gång och fattar inte hur ni står ut.
Man kan inte få rejält krubb nånstans, de har väl aldrig sett en grill.
Och allt är kokt, säkert chokladen också.
-Förlåt om jag tar i. -Det gör inget, maten är lite knepig.
Då bor jag hellre i West Virginia.
-Nu tänkte jag ta mig nåt att dricka. -Ja, nu tar vi oss en drink!
Jag äger sex bilvaruhus i Atlanta med omnejd.
-Jag vet inte vad de har sagt om mig. -lngenting, faktiskt...
Jag spelade som försvarare i Lions i sex säsonger.
Jag värvades av Baltimore, men hamnade hos Lions.
Sen fickjag två svåra knäskador, du kan få se ärret sen.
Prata inte Phillip fördärvad nu, Neal.
Donna har varit fröken Alabama. Hon var riktigt fin när det begav sig.
Men sen födde hon barn, och sånt tär ju på en.
Jag tog henne nästan från vaggan och hon blev på smällen direkt.
-Hon är jätterar. -Ja, det är en bra flicka.
Donna blir kvar i några dagar efter begravningen.
På söndag spelar Falcon vänskapsmatch, och jag är ju lite av en kändis där.
Vill du gå dit?
Jag vet inget om amerikansk fotboll, men tack.
Då ska du komma, så du får se hur riktig fotboll ser ut.
Du lär visst vara expert vid grillen.
-Vad har du gjort med hoven? -Hoven?
Du har ju käpp.
Ja, den har jag haft sen kriget.
Jag blev sårad i Frankrike.
Jag tog hand om många soldater där-
-men några fick nöja sig med en smutt whisky och en bön.
Jag var sjukvårdare, under Pershings befäl.
-Det var ni ju alla. -Ja, det var vi.
-Får vi bada, farfar? -Vad sa du?
-Får vi bada? -Ja, bara ni inte gör det halvnäck.
Här står du och äter majs.
-Skip, vi träffades ute på uppfarten. -Jag minns dig.
-Jag har tre flygplan. -Säger du det?
Jag har en GTO, en Corvette och en Chevelle.
Ni har visst mycket problem med lung- och gallblåsecancer i England.
Vilka slumpartade tankar du tänker.
Jag har alltid varit en tänkare.
Jätteroligt.
-Vill du se bilarna? -Ja, gärna.
Vad gott det är.
Det är nån som spelar musik i min verkstad.
-Sitter ni här och röker gräs? -Ja.
Förlåt, farbror Skip. Vi ska gå härifrån.
Det är ingen fara, bara inte Jimbo eller pappa ser er.
Okej.
-Skruva ner musiken. -Ja, det ska vi göra.
Farfar skulle döda oss om han kom på oss.
Han skulle verkligen döda oss.
Din farsa och farfar är så spända.
Det enda som får farfar att leva upp är bilolyckor och drunkningar.
Det är helt sjukt.
Han tog med mig att kolla på killen som Floyd Carver sköt.
Just det... Dog han?
Han dog av bara helvete. Jag såg inälvorna och allt.
Pappa säger att farfar skulle behöva en tripp för att spänna av.
Han vet säkert inte ens vad syra är.
Tänk dig farfar på syra... Det vore roligt att se.
Jag har faktiskt lite syra, om du vill pröva.
Okej.
Visst.
Här är de.
Det är rena vernissagen för automobilälskare!
Automobilälskare... Det låter fint. Allt du säger låter fint.
Jag skulle vilja kunna prata engelska.
Här är planet jag flög i kriget. Bilen är en GTO, eller "Goat".
Varför jämför du bilarna med flygplan?
Jag hittar på uppdrag för att hålla huvudet bland molnen.
Wildcat var det första amerikanska stridsflygplanet över Stilla havet.
-Nu går vi hit bort. -Men titta...!
Det är en Hellcat. Bilen är en Chevelle.
Den är snabbare än GTO:n, och lättare att styra.
-Här är vi höjdpunkten... -Den är underbar!
-Är den snabb? -Ja, det är de alla.
Corsairens stridseffektivitet... Sitt inte på den.
-Förlåt. -Det är ingen fara.
Corsairens stridseffektivitet låg på 11:1-
-vilket också råkar vara Corvettens kompression.
Det är en vacker kärra, jag älskar den.
Ser du att motorhuven är lite längre än bakpartiet?
l en Corsair är det 14 fot mellan cockpit och propeller.
-Ser du? -Ja... Du låter som ett litet barn.
Vad pratar du om? Ungar kan inte flyga.
Det är faktiskt inte vem som helst som klarar det.
Blev du arg?
-De är så vackra. -Ja, det är de.
-Det känns så underligt med mamma. -Naomi var verkligen excentrisk.
Varför berättade hon inte att hon var sjuk?
Hon ville inte göra er oroliga.
Det fanns inget ni kunde göra.
Du pratar så fint. Jag skulle kunna lyssna på dig hela dagen.
-Ska vi röka gräs med mina brorsbarn? -Ja, gärna!
-Du åt knappt. Var pappas mat inte god? -Jo då, det var inte därför.
Jag måste tyvärr hålla mig till ganska smaklös kost.
Jag var krigsfånge i Japan och maten där lämnade mycket att önska.
-Jag blev helt trasig inombords. -Förlåt, jag menade inte att snoka.
Carroll var sjukvårdare och Skip var pilot, de fick medalj båda två.
Jimbo låg i armén, men det talar han sällan om.
Han skötte tvätten och är fruktansvärt avundsjuk på medaljerna.
-Han drog sitt strå till stacken. -Säg det till Jimbo.
Försök säga nåt till Jimbo... Han är som sin pappa.
-Familjer kan vara knepiga. -Det kan de verkligen.
-Är du gift? -Frånskild.
-Har du barn? -Nej.
-Besvärar hon dig, Phil? -Nej då, inte alls.
-Hämta en öl åt mig, Neal. -Du har egna ben att gå med.
Jag ber att få tacka för gästfriheten, mr Caldwell.
-Maten var utsökt. -Vi ses i morgon.
Du, snyggning... Kom hit.
Du är helt väck.
Jag vill fråga dig om en sak.
Det är nåt med din engelska accent...
Det är nåt speciellt med den.
Vi känner ju knappt varandra-
-och du vill väl knappast göra det med mig på en gång-
-men kan vi inte smita iväg nån gång?
Du kan klä av dig naken och prata engelska, kanske läsa en dikt...
-Så kan jag ruska tupp. -Ruska tupp?
Du vet...
-Runka?! -Nu gör du det igen.
Din engelska gör mig kåtare än Frank Sinatra. "Runka..."
Du är ju spritt språngande galen.
Jag är inte galen, jag är bara målmedveten.
-Tänk på saken. -Okej... Adjö.
Tänk på saken.
Anropar 44-A, är ni fortfarande där ute, sheriffen?
Kan ni tala med mr Myers?
Han hotar att strypa grannens katt.
Det ska bli.
-Hej på dig. -Hej, pappa.
-Hur känns det? -Det är väl hyfsat, än så länge.
Ja...
Jag förstår att det är jobbigt.
Klarar du av det i morgon, tror du?
-Vad menar du? -Begravningen.
Bilolycka på Lance Highway...
Ja...
Flera skadade, osäkert hur många.
Det är tråkigt, det här med Naomi. Det är det verkligen.
-Mig lurar du inte. -Nu måste jag kila.
Det har varit en stor olycka ute på vägen. Vi ses.
Okej, pappa.
Gå in, ni.
Mr Caldwell...
Hej på dig, pappa.
Naomi...
Den här gången förlåter jag dig.
Hej då.
Gå fram.
Mamma...?
Pappa? Pappa?
Det är ingen fara. Gå till pappa, du.
-Far...? -Far!
-Få hit en läkare! -Var är telefonen?
Kan nån hämta vatten?
Nån borde följa med, de känner ju ingen här.
Nu ska vi gå på din mammas begravning, Donna.
Hon har rätt, nån borde följa med.
Jag hoppas han mår bra. Tänk om han har dött.
Krossade tänder, benflisor... Tuffaste matchen någonsin!
Han går mig på nerverna.
-Vet du vad de gör, med en sekund kvar? -lngen aning.
De missar chansen!
Är hon begraven nu? Jag måste hämta nåt annat krubb, det här smakar skit.
-Hur är det med din pappa? -Det är bra, tack.
Han fick en hjärtattack för tre år sen-
-men det här var bara en svimning på grund av stress och utmattning.
Nu vilar han, Camilla är hos honom.
-Hur länge blir han kvar? -Han blir snart utskriven.
Men han får inte resa på en gång, så vi blir kvar lite till.
lnte ska ni bo på Pines Motel.
Man vet aldrig vems sperma man sover i i det där knullhuset.
-Ni får bo hos pappa. -Tack, men inte kan vi göra det.
-Det kan ni visst. -Det låter toppen.
-Sätt fart nu flickor! -Tusen tack för hjälpen.
-lngen orsak. -Kör försiktigt!
-Håll dig på vägen! -Hej då!
Ge mig en öl.
Donna... Connells band spelar i kväll på parkeringen.
Jag ska sköta ljud och ljus. Du borde komma dit.
-Javisst, vi ses där. -Det gör vi.
Jag är danssugen. Vill du dansa?
-Jag ska nog vara här hos far. -Spänn av, han är i goda händer här.
-Jag kan inte dansa. -Vänta tillsjag är klar med dig.
Vad händer?
Är det några hemska olyckor eller mord på gång?
-Nej, det verkar inte så. -Det var ju tråkigt.
Jag undrar en sak.
Hur kallt är det där inne?
Är det så mörkt och kallt i dig-
-att du inte ens kan krama din son när hans mamma har begravits?
Åk hem, du är full.
Jag undrar en sak till.
Minns du när jag sårades på Saipan och låg på sjukhus i tre månader?
-Det är klart jag minns. -Jag skrev till dig från sjukhuset.
Jag öppnade mig och skrev om allt du har betytt för mig.
Att jag blev sjukvårdare för att du varit det i första världskriget.
Att jag inte led av att bli skjuten, för att det kanske gjorde dig stolt.
Att jag beundrade dig till och med mer än president Roosevelt.
Men jag fick inget svar. Du sa aldrig ett ord om brevet.
Jag fick inget brev.
Du ljuger, pappa. Donna såg dig läsa det.
Då måste hon ha tagit fel. Brevet kom säkert bort i posten.
Du var helt enorm i mina ögon.
Hela min uppväxt försökte jag bli som du.
Jag är förbannat glad att jag inte lyckades.
Ja... Så lyckad som du blev.
Framåt, lätta brigad! "Till vapen!" sade han
Och ned i dödens dal Red sexhundra soldater
Kanoner till höger! Kanoner till vänster!
Kanoner rakt fram, som dundrade och ljöd!
Jag är glad att du kom och släppte loss lite.
Ja, det var faktiskt riktigt roligt.
Kosacker och ryssar föll för deras sablar!
Och sen red de hem igen Men utan de sexhundra
Du får inte säga det här till nån, särskilt inte till farmor.
-Det ska jag inte. -Jag har problem.
-Med vad då? -Jag har allvarliga problem.
Det här kom med posten i dag.
Jäklar...
-Vad ska du göra? -Vad tror du själv?
Kom in!
Mr Caldwell...
Jag ville bara se hur det stod till.
Tack, det är mycket bättre nu.
Det var ju... Det glädjer mig.
God natt.
God natt, mr Caldwell.
Jag vill fråga en sak.
Hur träffades ni och Naomi, egentligen?
Jag var ute på promenad med min hund Molly i Hyde Park en morgon.
En borderterrier, en jättefin hund.
Sen min fru gick bort ett år tidigare-
-var Molly min ständiga följeslagerska.
Hon gjorde allt för att muntra upp mig.
Jag la märke till en mycket tilldragande kvinna-
-som stod vid bronsstatyn av sankt Göran och draken.
Hon hade kamera, det var tydligt att hon var turist.
Hon fick syn på mig-
-och frågade på ljuvlig sydstatsdialekt om jag kunde fotografera henne.
Visst kunde jag det, sa jag.
Jag trodde att hon skulle ställa sig framför statyn, så var saken klar-
-men det var inte alls vad hon hade tänkt sig.
Jag trodde inte mina ögon när hon klättrade upp på hästen-
-satte sig gränsle bakom sankt Göran, lika snabbt som...
Lika snabbt och vigt som en apa.
Det låter som hon.
Jag skrattade så mycket att jag hade svårt att ta bilden.
Hur som helst...
Det var så jag träffade Naomi.
Jag har alltid undrat, bara.
Jag har alltid undrat.
-Hej, grabben. Vad gör du? -Jag tänkte gå ut och röka.
Själv äter jag flingor.
-Vad tidigt du är uppe. -Jag har inte lagt mig än.
Jag satt uppe och pratade med Connell hela natten.
Connell har blivit inkallad.
-Fan... Vet Dorothy om det? -Nej, inte än.
Stackaren. Hon älskar honom mer än allt annat.
Hur kan staten bestämma över folk så där, pappa?
Han skulle ju göra musikkarriär. Det är helt sjukt.
Det är därför du måste plugga. Det är därför jag är mot kriget.
Unga grabbar som Connell med drömmar, som...
Men det är faktiskt lite häftigt att Connell ska bli soldat.
Nej, det är inte alls häftigt.
Ser man på...